" Jeg gør det af kærlighed. Guds vilje ske." Alyce Parker
FREDAG
Kære Gud, vogt over mine børn.
- Hej. - Hvordan går det?
Du kan lægge den derovre.
Kan jeg hjælpe, mrs Parker?
Mrs Parker? Mrs Parker?
Mrs Parker, kan jeg hjælpe?
- Er alt i orden? - Fugten gør mig lidt underlig.
Det bliver værre, før det bliver bedre.
Er på indkøb, før vejret bliver værre. Tilbage før 12. Mor
- Snap pops! - Niks, ingen snap pops.
- Snap pops. - Det er første dag af fasten.
- Snap pops. - Mælk eller te.
Det er kun til efter på søndag. Når vi faster, må vi ikke spise.
Ingen kød, frugt eller korn.
Drik din mælk, så bliver du mæt.
Du skal ikke sluge den, så får du ondt i maven.
Jeg ved ikke, hvorfor tøjet hænger udenfor.
Hendes hovedpine er blevet værre.
Gid far ville lade hende gå til lægen.
Du ved, hvad han siger til det.
Mr Parker? Mr Parker.
Bliv her.
Far.
Spyt det ud.
- Hej. - Hej, doktor.
Undskyld, jeg kommer for sent. Der er kaos på vejene. Jeg er dr. Barrow.
Det ved vi. Du forløste vores lillebror Rory.
- Lille Rory, ja. Har han det godt? - Han vokser.
Fint. Hvor er jeres far?
Han kunne ikke komme. Han sørger stadig.
Javel ja. Det er også svært.
- De sagde, hun druknede. - Jeg skal først undersøge hende.
- Obducere, mener du. - Ja. Sådan er loven.
Undskyld, men det er så længe siden. Jeg kan ikke huske dit navn.
- lris. - Og dig?
- Rose. - lris og Rose.
Det er nok, at en af jer identificerer hende.
Jeg gør det.
- Jeg gør det. - Godt. Vi kommer om lidt, Rose.
Mr Parker.
Det er vådt herude, mr Parker.
Hun er et bedre sted nu.
Det siger vi. Men tror vi på det?
Emma Parker. 47 år.
Frisk lever. Lidt forkalkning i venstre hjertearterie.
Tegn på rystelser.
Atrofi i højre vastus lateralis -
- hvilket tyder på tidlig Parkinsons.
Hvad gør vi med lammedagen, far?
Vi gør, som vi altid har gjort.
Vi fortsætter i overmorgen.
Mor er jo borte nu.
Hvad?
- Mor er borte. - Det er det, vi gør. Vi fortsætter.
Iris er den ældste datter. Nu er det hendes pligt.
Træet er væltet. Bækken er oversvømmet.
- Hent lys, Rose. - Jeg giver trailerparken besked.
Du er da ikke bange, vel? Er du bange?
Du skal ikke være bange.
Jesus kommer Han kommer snart
- Hvornår kommer Jesus? - Snart.
Stor dreng.
Syng.
Far er hjemme.
LØRDAG
Hvad fandt du?
Kom.
Mr og mrs Kimble, i langt de fleste tilfælde -
- har den forsvundne bare ikke en telefon, der virker.
Jeres datter er nok hos en ven og er lige så bekymret for jer.
Det er første gang, hun ikke er kommet hjem.
Ja, men vejene er lukket, ledningerne er nede, broerne er spærrede.
Vi giver det et døgn. Kontakter hun jer ikke, laver vi en efterlysning.
Emily, tag kopi af billedet, og lav en efterlysning af Valerie Kimble.
Det ordner jeg.
Tak.
Undskyld, jeg ved, det er ubelejligt, men jeg er færdig her.
Der er intet arbejde, og nu er halvdelen af egnen skyllet væk.
Vi drager mod syd til min bror og starter på en frisk.
Det var alt. Held og lykke, mr Parker.
Jeg er sulten.
Snap pops.
- Den er til dig. - Det forstår jeg ikke.
Som tak for i går aftes.
Venlighed skal gengældes med venlighed.
- Står det i Bibelen? - Det gør det i min.
- Tak. - Begravelsen er i eftermiddag.
- Så hurtigt? - Sådan gør vi jo.
Jeg ville spørge, om du kan passe min søn lidt for mig.
- Han er for ung til den slags. - Naturligvis.
Det gør jeg gerne, mr Parker.
Det er sherif Meeks. Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Hej, Bob. Det er dr. Barrow.
Jeg fandt noget sært i morges. Min hund gravede det op.
Jeg kan kigge forbi i dag, hvis det passer ind. Ringer du?
Hvor er du, min ven?
Nu må du passe dem. Kan du det?
Jeg er ældst. Sådan er det. Sådan har det altid været.
Det virker ikke retfærdigt.
Det er mit problem og ikke dit.
Hvad sker der, hvis vi nægter og bare holder op?
- Så tvinger han os vel. - Jeg vil bare have det overstået.
Så har vi et år til at finde på noget.
- Gid vi var som alle andre. - Det er vi ikke.
- Hvad laver du? Her må du ikke være! - Jeg så uhyret, far.
En dag lærerjeg dig, hvordan man undgår at være mørkeræd. Okay?
- Godt. - lndtil da skal du holde dig væk.
Hold dig fra, hvor du ikke hører hjemme, ikke?
- Man skal holde styr på knægte. - Undskyld, far. Rose sagde, han sov.
Rose bestemmer ikke. Vi har kun hinanden.
Vi må holde sammen. Er du med?
Og frøet bliver til træet, der bærer frugt.
- Og udfordrer familien. - Amen.
Når Jorden har taget os til sig, skal vi vandre med ham.
Han kalder os til et bedre sted -
- uden nød og jordisk hunger.
Men skulle utilsigtet eller alt for tidlig skæbne -
- føre dig til dit lod -
- skal det navnløse væsen, der hjemsøger, hvor mennesket ikke kommer -
- føre dig til Gud.
Se da Guds lam, der fjerner verdens synder.
Amen.
Han har intet spist, siden mor ...
Tag ham hjem, og lad ham hvile ud. Giv ham noget let - suppe måske.
- Jeg ringer i morgen. - Jeg kondolerer, Iris.
Tak, fordi du kom, Anders. Det var pænt af dig.
Nej, hun led slet ikke.
Vi er hjemme, far.
Hun var den første. Nu er den din.
24. december 1781
Far har fundet et nyt hjem til os, fredeligt og med udsigt over dalen.
Skoven er stille. Her vidner intet om menneskets eksistens.
Efteråret går på hæld, og vinteren nærmer sig.
Mor tager ikke føde til sig, så børnene kan spise.
Far og onkel Burnett drog på jagt i går.
Vi beder til, at de vender sikkert hjem, for naturens ondskab er stor.
Hej. Jeg forstyrrer vel ikke?
Jeg ville sige, at da far døde -
- var det hårdt for familien. Især for mor.
Hvor var du? Jeg har ikke set dig hele sommeren.
Jeg var på politiskolen.
Det er min første tjenesteuge.
- Tvang de dig til at blive klippet? - Sådan er reglerne.
- Vil du ind? - Nej, men ...
Kan du huske Valerie Kimble?
Har du set hende for nylig?
Ikke, siden skolen sluttede. Hun er pæn.
Hun er forsvundet. Hun forsvandt lige før uvejret.
Jeg tænkte, at da hun kørte her forbi hver dag -
- havde nogen måske set hende.
Spørg i trailerparken. Men den nye pige er stukket af. Det går ret trægt.
Sådan er det for alle. Jeg spørger derhenne.
Misforstå mig ikke, men jeg tænkte, at ...
Når alt er faldet til ro, kunne vi måske gå i biografen en dag?
- Biografen? - Ja.
Eller på restaurant, eller hvad du har lyst til.
- Spørg igen en anden gang, så ser vi. - Ja, naturligvis.
Ja, jeg møder dig jo nok igen, håber jeg.
Hvis ikke jeg møder dig først.
Var det ham fra skolen, som du kunne lide?
Han er okay.
Flot frisure.
Jeg fatter ikke, hvorfor du bliver her.
Du kunne trænge til en lang, varm ferie.
Jeg ville gå på pension og blive der. Hun kan blive her.
- Hvad synes du? - Kirkegården er oversvømmet.
Kirkegården ligger nede ad strømmen, og intet flyder jo mod strømmen.
- Hvor sikker er du? - lkke sikker.
- Vi må sende det til Albany. - Det kan vi ikke under oversvømmelsen.
Der er krisetilstand. Jeg kan ikke starte en sag ud fra én knoglestump.
- Det beder jeg heller ikke om. - Det ved jeg.
- Du ved, hvad det er, Jim. - Hvad?
- Undskyld. - Alt forladt. Du har nok ret.
Jeg griber nok efter halmstrå.
Tro mig. Da Kimmy forsvandt, gjorde vi alt, vi kunne.
Men hun var væk. Den slags sker.
Gid det ikke gjorde, men det gør det.
Og uhyret levede lykkeligt til sine dages ende.
Nej, det gjorde ej.
- Hvad? - Uhyret er ulykkeligt. Det græder.
- Hvad mener du? - Jeg hørte det i kælderen.
Det er der, og det er ked af det.
Nu skal du sove. Godnat.
Vi mistede mrs Burnett.
Mor bliver svagere for hver time. Jeg frygter, hun ikke overlever vinteren.
Far vendte tilbage i morges med frisk kød.
Onkel Burnett fortsatte mod øst for at forsøge at nå udposten.
Han er ikke kommet tilbage, og jeg tror ikke, han gør det.
Far siger, at Herren tilgiver alt.
Far.
Tænk, hvis vi var anderledes. Hvis vi ikke var, som vi er.
Kom.
Hvad er vi?
Gud valgte, at vi skulle være, som vi er.
Gør vi ikke, som han siger, bliver vi syge af giften.
En efter en ville vi dø. Man kan ikke skjule tvivl for ham.
Han ved og ser alt.
Du er stærkere, end du aner, min pige.
Det ved jeg, far. En dag mere.
- Jeg elsker dig så højt. - Jeg elsker også dig.
SØNDAG
Undskyld.
- Hej, doktor. - Hvad er det for en knogle?
- Hvor fandt du den? - Ved bækken bag huset.
Far ville vide det. Han er god til knogler.
Ifølge min mening er det fra et menneske.
I så fald tror jeg på dig. Du er jo læge.
Jeg sagde det til Meeks, men han tror, jeg er tosset.
Han har nok ret. Men tre personer er forsvundet fra byen på 20 år.
- Den ene var min datter. - Det ved jeg. Jeg var med til at lede.
Men inden for en radius på 80 km er mindst 30 forsvundet.
- lngen blev fundet. - Jeg er bare menig betjent.
Jeg tænkte bare, at det var nyttige oplysninger.
Der er gode folk her i byen. Rare folk.
Pigerne har lige begravet deres mor, men de er her og hjælper til.
Faren er vist lidt mærkelig.
Huset giver. Et af køleskabene er gået, så det hele skal spises op.
- Må jeg bede om en kop kaffe? - Ja.
Jeg kan kigge forbi i morgen, så kan du vise, hvor du fandt det.
- Han vågnede og havde feber. - Det er bare feber. Det får børn jo.
Har I hovedpinepiller? Kan l knuse en i et glas mælk?
- Knus den grundigt. - Bliver han rask igen?
Ja, han skal bare skifte tøj. Har du nyt tøj til ham?
Din stakkel.
Du er så sød.
Jeg er sulten.
Hvad sker der?
- Han har feber. - Sjovt, at vi ikke også er syge.
Al den regn sætter sig i knoglerne.
Du er en god nabo, Marge.
Jeg følger dig ud.
- Måske skal I gå til lægen? - Det har vi ikke råd til.
Vi plejer ikke at være syge. Han er hurtigt rask igen.
Du bløder.
Nå. Det må være fra ovnen i skuret.
Det er Skaberen, der siger, at tiden er inde.
Mor er gået til Herren. Nu er det bare os tre.
Far har ændret sig de sidste par uger.
Han holder sig langt inde i grotten og citerer biblen og græder.
Jeg tror, jeg kender fars hemmelighed.
Da far er gået fra forstanden, er vores overlevelse mit ansvar.
Jeg gør det af kærlighed. Guds vilje ske.
Alyce Parker. Lammedagen 1782.
Vi må ringe til familien Kimble.
Hold den.
Hjælp mig.
- Hjælp mig. - Jeg kan ikke!
- Det skal vi. - Du vil forlade mig for ham betjenten.
Intet splitter familien. Intet.
Jeg har brug for dig. Jeg klarer det ikke alene.
Hjælp mig, Rose, Hjælp mig!
Undskyld, mrs Stratton. Du kommer til et bedre sted.
Slip mig!
Iris, få det til at holde op. Gør!
Kom nu, Iris.
- Dræbte I uhyret? - Ja.
Sig til far, at maden er klar.
Hvordan har du det?
Jeg vidste ikke, at det var sådan.
Jeg gør det aldrig igen. Det kan han ikke tvinge mig til.
Det var slet ikke Gud.
- Jeg ville se til den lille gut. - Han har det bedre.
Jeg har lasagne med. Spis den, inden den bliver dårlig. Den er vegetarisk.
- Det var sødt af dig. - Jeg hørte nogen i skuret før.
Det var nok far. Han er den eneste, der må være dernede.
Det lød som en grædende pige.
Jeg ved ikke, hvad du tror, du hørte, men du tager fejl.
Tak.
God aften.
Tak for den føde, vi modtager.
Velsignet er lammet, for det er hans gave. Amen.
Amen.
Godt.
Din mor ville være stolt.
- Spis, Rose. - Ja, far. Det er varmt.
Pust på det.
Der skal mere end oversvømmelse til for at tvinge vores familie i knæ.
MANDAG
- Det ligner grydeglans. - Hvad i alverden er grydeglans?
Knoglen er kogt. Ring, hvis du finder mere. Jeg er på lighuset.
- Grydeglans ... - Tak!
Iris, vågn op.
Kom.
- Ring, inden du besøger en pige. - Godmorgen.
- Hvad laver du i min bæk, Anders? - Spilder tiden og får våde fødder.
Men det gør intet, for nu er du her jo.
- Du kan låne fars strømper. - Tror du det?
Ja da. Kom.
Hvad er det, du leder efter?
Det må jeg nok ikke sige.
Du kan da sige det til mig. Du er den første, jeg kyssede.
- Men det kan du nok ikke huske. - Jo, jeg kan da.
Nå. Så sig, hvad du leder efter.
Under uvejret blev der skyllet en del ting op i bækken.
- Hvad for ting? - Knogler.
Vi har fundet knogler her, siden jeg var lille. Fra hjorte og vaskebjørne.
- Dr. Barrow siger, det er mennesker. - Det mener du da ikke.
Det er sandt. Det tror han altså.
Men sheriffen tror ikke på det. Jeg ved snart ikke ...
Jeg henter nogle strømper til dig.
Iris, må jeg bede om et glas vand?
Iris?
- Du gode Gud. - Hvad laver du her? Er der sket noget?
Nej, jeg fik bare våde strømper.
- lris henter nogle tørre til mig. - Hvad er det?
Det ligner en gammel tand eller noget. Jeg fandt den i bækken.
- Hvor gammel er du nu, Rose? - 14.
- Du er ved at være stor. - Den slags sker.
Ja, det gør det.
Værsgo.
Tak.
- Hvad er det? - En gammel knogle, jeg fandt.
- Far er god til knogler. - Det var min også.
Slægten har en gammel begravelsesplads, vi legede på, da vi var små.
- Der er endda gravsten stadigvæk. - Hvor langt væk?
- Neden for vandfaldet. - Måske skal jeg se på det.
Den kan være fra en af vores slægtninge.
- Lad mig vise, hvor den ligger. - Tak.
Du er ved at være lige så smuk som din søster, Rose. Vi ses.
Hej.
Din søster virker bange for, at jeg vil stjæle dig.
Vil du da det?
Lyt.
Hvad er det?
Far kaldte dem varmeinsekter. Det er tegn på, at sommeren er på vej.
Fandens.
Hvad er der?
Ikke noget. Kom, vi er der snart.
Nogle er brændt og har Y-formede mærker -
- som efter en kniv med savtakker.
T-formede snit, som efter en almindelig kniv -
- for eksempel en filetkniv.
Parkinsons sygdom
Rystelser, stivhed, langsomme bevægelser
Ejer din far jorden her?
Se også: Alzheimers sygdom, motorneuron sygdom, prion sygdom
Prion sygdomme
Kuru
Kuru er en uhelbredelig sygdom, der skyldes prioner fra mennesker.
Rystelser Ringe balance
Kendte årsager: kannibalisme, fortæring af hjernevæv
Nej.
Det er bare en blomst.
Det er ikke det værd, Anders. Jeg er ikke den, du tror.
Jeg tror kun, at du er smuk, og at jeg kan lide dig.
- Jeg er ikke smuk. - Jo, du er.
- lkke indeni. - Måske skulle jeg følge dig hjem.
Du er afskyelig. Rory er alene.
Jeg ved ikke, hvor din søster er. Tag hjem, og pas din bror.
Nu!
Forsvind med jer. Begge to.
Det er Anders. Jeg kan desværre ikke ...
Det er sherif Meeks. Jeg kan ikke tage telefonen lige nu.
Vi tager bilen, når han sover. Vi tager ind til byen og starter på en frisk.
Du må ikke græde. Det skal nok gå.
Du er så smuk.
Det skal nok gå.
Far er vred.
Gud er min hyrde. Jeg lider ingen nød. Han lader mig ligge i grønne enge.
Han leder mig ad rette stier.
Selv om jeg går i mørkets dal, frygter jeg intet ondt.
For du er hos mig. Din stok og din stav er min trøst.
Godhed og troskab...
- Hej, Emily. Er Anders her? - Nej, kun mig.
- Jeg har prøvet at ringe til ham. - Han er måske til fyrværkeriet.
- Er Meeks her? - Han rykkede ud til en ulykke.
- Kan du passe min hund lidt? - Hvor er den sød!
- Jeg glemte noget hos Meeks. - Døren er åben. Værsgo.
- Du er god til hunde. - Fandt du, hvad du manglede? Godt.
- Har I set Anders? - lkke i dag.
Har I set Anders?
Emma, jeg har set tegn. Nu kommer vi hjem til dig.
- Er Meeks her? - Jeg har ikke set Meeks.
Fader, vi har bevaret vores tradition i sin renhed.
Vi søger vor Herre.
Kom, så går vi.
Kom, så går vi. God hund.
Er det ikke smukt? Du må være modig.
Du skal lytte til mig og til, hvad jeg siger. Kan du det?
Hvor er du dygtig.
Gør klar til at spise.
God hund.
Der er noget med familien Parker. Tager af sted nu. Mød mig, når du kan.
ARSENIK
Iris.
Fader, løft os fra denne lidelsernes verden -
- i forening -
- og ophøj os til retfærdigheden.
Vi har bevaret vores tradition i sin renhed -
- og søger lønnen i det hinsides. Amen.
Vi er fortabte som lammet.
Men vi har fundet lyset, der fører os hjem.
Lad os spise.
Iris.
Åbn.
- Jeg vil tale med din far. - Kom ind.
- Dr. Barrow. - Mr Parker.
Er doktoren sulten? Der er masser af mad.
- Nej tak. - Hvad har du på hjertet?
- Det er ret ømtåleligt. - Lad mig og lægen tale uforstyrret.
Lad der være lys.
Må jeg ryge?
Hvor længe har du rystet sådan?
Kommer du for at tale om mit helbred?
- Nej, det gør jeg ikke. - Hvad er der så?
- Har du set Anders? - Hvem?
Betjenten.
Javel, ja.
- Har han været her? - l morges.
Men han gik igen.
- Var der ellers andet? - Ja, det er der faktisk.
Din kone led af en sjælden type prion sygdom.
Den optræder blandt stammefolk på Ny Guinea.
Den forårsages af, at man spiser menneskekød.
- Dræbte du min datter? - Hvad?
Din datter har et hårspænde, som min datter fik, da hun fyldte 16.
Har du spist min datter?
Jeg vil gerne spørge ...
- Er lægen religiøs? - Fortæl om min datter.
- Det er ikke så populært mere. - Fortæl om min datter.
Fortæl om min datter!
Nej, far!
Gjorde du det?
Der sker ikke noget. Lig stille.
Det skal nok gå.
Undskyld, min ven. Jeg elsker dig.
Jeg henter dine søskende.
Kom.
Ud!
Marge! Åbn nu.
Marge, åbn!
Marge!
Hvad fanden sker der?
Kom.
Kom. Der sker ikke noget.
Der sker ikke noget, Rory.
Kom. Du skal ikke være bange for mørket. Det skal jeg nok lære dig.
- Rose. - Nej.
- Kom nu hjem. - Nej.
Iris har brug for dig. Iris har brug for dig.
- lris... - lris har brug for dig.
Hun er uskadt. Kom.
Kom. Stor pige.
Herren tilgiver alt.
Du ligner din mor på en prik.
Du må ikke græde.
- Jeg elsker dig, far. - Jeg elsker også dig.